Ebben a topikban, ahogy a címből következik, kihívásokat fogunk lebonyolítani. Ennek a formája pedig következőképpen fog kinézni:
Minden hónap elején feldobunk egy animét, amit a hónap utolsó napjáig(!) lehet itt véleményezni és kitárgyalni. Fontos, hogy ez az anime egy film legyen vagy olyan sorozat, amely 13 résznél nem hosszabb. Ennek oka egészen prózai, mégpedig azért van így, hogy a fórum kevésbé aktív, kényelmesebb japán mese fogyasztói is be tudjanak kapcsolódni, vagyis minél többen itt lehessünk megszakérteni az adott hónap kihívását (különben meg teljesen önkényes döntés részemről a 13 mint konkrét határ). A kihívásba becsatlakozni úgy lehet, hogy az aktuális hónapra megadott animéről meg kell fogalmazni egy saját értelmezést és értékelést. Tudom, hogy ezen a fórumon komolyan veszik a véleményalkotást, de azért elmondom a szabály kedvéért, hogy tehát itt az egy soros megjegyzések nem érvényesek.
Végül ki kell térni az utolsó szabályra, hogy milyen módon fog tovább élni hónapról hónapra a topik. Ezt mindig (időben jelezve: a hónap végén/új hónap elején) az aktuális kihívásnak a meghirdetője fogja eldönteni úgy, hogy átadja a stafétát egy általa választott (kihívást teljesített) fórumozónak. Ha a kiválasztott nem tudja/nem akarja folytatni, akkor átpasszolja másik résztvevőnek a lehetőséget.
(Én például nem szeretnék megbántódást, így nem biztos, hogy a leggyorsabb vagy legaktívabb hozzászólót fogom választani, hanem előre megmondom, hogy abszolút önkényesen döntöm majd el ezt is; arcra fogok osztályozni.)
(Ez a sor értelemszerűen mindig frissítve lesz a könnyebb átláthatóság kedvéért, és valószínűleg én fogom szerkeszteni.)
Az első kihívás tehát a Kaguya-hime…, november 30-ig! Ez a mostani rendhagyó lesz, mivel csak körülbelül 2 és fél hét áll rendelkezésre, ennek ellenére remélem, hogy többen be tudtok kapcsolódni!
Arra kérek mindenkit, hogy a hozzászólások tetején mindig legyen kiírva valamilyen kiemeléssel (dőlten vagy vastagon szedve) a kihívás anime címe! Egyrészt azért, hogy végig lássuk, mi a tárgya az adott hónapnak, másrészt könnyebb így törölni azokat a hozzászólásokat, amelyek átlógnak a következő hónapba. Muszáj, mert a kihívásos játék csak úgy működik, ha be vannak tartva a szabályok.
Na akkor mindent bele és jó szórakozást kívánok az animékhez!
(Ha van észrevétel, esetleg ötlet a szabály módosításához, akkor feltétlenül jelezzétek nekem, és akár tovább alakíthatjuk.)
A hozzászólást 9 alkalommal szerkesztették, utoljára tulokos 2017.08.01. 09:19-kor.
"Mi az, amit megismerhetünk? Avagy miről tudhatjuk biztosan, hogy ismerjük, vagy miről tudhatjuk bizonyosan, hogy tudjuk, hogy ismerjük, ha ugyan egyáltalán megismerhető. Vagy lehetséges, hogy egyszerűen elfelejtettük és nem merjük bevallani?"
A kihívás meghirdetőjeként nem akartam én elkezdeni a diskurzust, és valójában az idővel sem állunk rosszul, viszont nem tudom megállni, hogy ne leheljek egy kis életet a topikba, úgyhogy most közzéteszem, mit gondolok erről a filmről.
A történet eredetije egy japán népmese, méghozzá a japánok legrégebbi prózában íródott elbeszélése, a The Tale of the Bamboo Cutter ( http://etc.usf.edu/lit2go/72/japanese-f ... oon-child/ ), ez pedig azért különös, mert a rendező olyan animációiról híres, amelyek mindig a realizmus igényével lépnek fel (Hotaru no Haka, Omoide Poroporo), és még olyankor is, amikor egyes elemeiben elrugaszkodik a valóságtól (Heisei Tanuki Gassen Ponpoko, Tonari no Yamada-kun). A Kaguya-hime no Monogatariban sincs ez másképp, hiszen amennyiben a mesét jobban szemügyre vesszük, úgy azt tapasztaljuk, hogy Takahata egészen sajátosan nyúlt hozzá; a szemlélete merőben anakronisztikus.
A népmese jellemző fordulatokkal építkezik, ahol az események tehát banálisan tűnnek fel: a bambuszban talált csecsemő egyszeriben nagylány lesz három hónap elteltével, a két életkori szakasz közötti idő nem lényeges, nem tárgyalja. Takahata érdeklődése viszont éppen arra irányul, hogy az ilyen köztes részleteket feltárja, erről a szándékról árulkodik a következő párbeszéd, amelyben az öreg felesége próbálja magához venni a gyereket:
"- Rám bízták az Égiek, nem rád!
- Jó, de felnevelni én fogom!
- Felnevelni, de hisz már egy csodaszép Hercegnő!
- A neheze még csak eztán jön. Ugye aranyom?"
Ahogyan a mese fordulatait ilyen módon kibontja és időben kiszélesíti a rendező, azzal tulajdonképpen leleplezi a mitikus elemeket és egy modern köntösbe helyezi őket. Az anakronizmusa azonban nem merül ki ennyiben.
A történet témája miatt látszólag nagyon hasonlít az Arete Hime filmre, továbbá mindkettőnél feminizmust szoktak kiáltani. A Studio 4°C produkciója több okot szolgáltat a feminista értelmezéshez, ugyanakkor mindkettőt történetietlenül kell szemlélni ahhoz, hogy ez valóban működjön. Illetve Kaguya-hime (és Arete) elsősorban nem "nőisége" miatt van elnyomva, hanem a származása, hercegnő címe korlátozza, determinálja az életét.
Diderot mikor az Encyclopédie-t szerkesztette és a szócikkeket írta, akkor az elsők közt elmélkedett arról, hogy a modern ember élete mennyire széttöredezett, részekre specializálódott. Illetve az emberek már nem ismerik az őket körülvevő eszközöket. Az arcpirosítóval szemléltette, hogy amíg nem írták meg a szócikket, addig valójában a nőknek fogalmuk sem volt arról, hogy mit és milyen összetevőkből álló anyagokat kennek magukra. Ellentétben a jócskán felvilágosodás előtti emberekkel, akik még nagyjából tudták, ismerték azokat az eszközöket, amelyeket használtak. Hiszen közvetlenül ők hozták azokat létre a természetből, de ami ennél fontosabb: a személyiségük ugyancsak "egyben volt".
Alasdair Macintyre Az erény nyomában című könyvében a "karakter" fogalmával írja le a régi kor emberét: "speciális típusú társadalmi szerep, mely bizonyos erkölcsi korlátozást jelent a karaktereket betöltők személyiségre nézve", valamint másik fontos ismérvük, hogy "kultúrájuk erkölcsi képviselői, mégpedig amiatt, ahogyan rajtuk keresztül testet öltenek a társadalmi világban az erkölcsi és metafizikai eszmék. A karakterek a morálfilozófiák által viselt maszkok.". Vehetjük például a spártai katonát, aki nem csak a harcmezőn katona, hanem akkor is, amikor otthon van a családjával, vagy amikor a piacra megy alkudozni. Mindig egy karaktert, társadalmi szerepet testesít meg. A nemesi címek pedig pontosan ebből a világból maradtak ránk, csak hogy egy 20. századi példával szemléltessem: A király beszéde filmben azt láthatjuk, hogy György tudott tanulni, aztán családot alapítani dadogva, viszont ahhoz, hogy megfelelő király legyen már muszáj volt orvosolnia a helyzetet. A mai modern embernek van egy foglalkozása, de amikor hazamegy a gyerekeihez, akkor egészen más karakter, aztán szintén más mikor a barátaival találkozik, és mindezt csinálhatja dadogva is akár, egyszóval széttöredezett, "rész ember" voltaképpen. Ezzel szemben a király mindig király (mint egész karakter) lesz, és igen, még az ágyban is, függetlenül attól, hogy jól csinálja-e vagy sem, és nem illik dadognia közben.
Nem véletlenül tértem ki ezekre a gondolatokra, mert azt hiszem, hogy a két világ egymásnak feszülése jól látható Takahata animációjában. A vidéki emberek maguk készítik a tárgyaikat, pontosan betartják a hagyományokat, mint például azt, hogy ki kell tenni egy tál ételt az arra tévedt rászorulónak, vagy nem szabad ugyanott vágni az erdő fáit hosszú évekig, illetve bocsánatért kell könyörögni a nemesnek még akkor is, ha ő lökte fel véletlenül a parasztot. (Szerk.: Érdemes például közelebbről megvizsgálni az öreg bambuszvágó jellemét: hiába igyekszik a palotát "gondozni", erőn felül megmásítani magát, hogy megfeleljen a nemeseknek; ő mindig ugyanaz a bambuszvágó mint egész "karakter". Amikor madarat kap ajándékba Kaguya-hime, akkor további jó kedvre próbálja vidítani, és ekkor a számára legkézenfekvőbb megoldás jut az eszébe - ami tehát a belső énjéből fakad -. Mégpedig a filmből idézve a következő: "Nos, a régi idők emlékére sajátkezűleg szövök egy bambuszkalitkát ennek a madárnak!") Egyszóval rendkívül gyakorlatiasak. Ellentétben a nagyvárosi és magas rangú emberekkel, akik értelmetlen divatból kiszedik a szemöldöküket, vagy közönségesen viselkednek, például nem térdelnek le a kikészített párnákra, ahogy az illő lenne.
Kaguya-hime tragédiája, hogy származása miatt a legszigorúbb konvenciók szerint kell élnie, miközben modern személyiség, akit a vágyai hajtanak. Elszökne a természet közeli kunyhóba, ami sokkal szabadabb életet ígér a steril, szertartásos holdi királyságnál, vagy a földi palotánál, valamint ott van benne a mai ember elvágyódása is a rendezettebb, átláthatóbb letűnt korba. Ettől lesz igazán ellentmondásos és anakronisztikus a főszereplő jelenléte. Sutemaru mellett sem biztos, hogy megtalálta volna a feltétlen boldogságot, mert - ahogyan a fiú mondja is neki - az ő életük sem fenékig tejfel. Kaguya-hime valójában a gyermekkor elvesztését nem tudta feldolgozni, ami ráadásul az ő esetében őrült gyorsasággal következett be; a mélyén sokkal inkább egy "felnőtté válós" történetről van szó.
Na, egyelőre ennyi jutott eszembe, remélem, nem maradok majd egyedül és lassan jönnek a beszámolók, értelmezések másoktól is!
A hozzászólást 2 alkalommal szerkesztették, utoljára tulokos 2016.11.26. 20:07-kor.
"Mi az, amit megismerhetünk? Avagy miről tudhatjuk biztosan, hogy ismerjük, vagy miről tudhatjuk bizonyosan, hogy tudjuk, hogy ismerjük, ha ugyan egyáltalán megismerhető. Vagy lehetséges, hogy egyszerűen elfelejtettük és nem merjük bevallani?"
(Én azért jelezném közben, hogy tudok a thread létezéséről, később szándékozom is beszállni - ha a "téma" is fekszik, bár a Kaguya-hime pont egy ilyen, szívemhez közelálló darab - de erre most egyszerűen nincs megfelelő keretem (= idő + energia), főleg, hogy újra is kéne nézzem előtte, lévén lassan két éve is megvan annak, hogy láttam.)
Mivel a szűkösebb novemberi hónapra kiírt Kaguya-hime no Monogatari kihívás még mindig üresen áll, ezért úgy döntöttem, hogy átteszem a következő hónapra. Eddig vártam, de most már úgy gondolom, hogy hiába érkeznének meg a válaszok, mert nem lenne már annyi időnk, hogy meg is tudjuk beszélni, vitatni azokat, úgyhogy a kihívások listáját is ennek megfelelően módosítottam.
"Mi az, amit megismerhetünk? Avagy miről tudhatjuk biztosan, hogy ismerjük, vagy miről tudhatjuk bizonyosan, hogy tudjuk, hogy ismerjük, ha ugyan egyáltalán megismerhető. Vagy lehetséges, hogy egyszerűen elfelejtettük és nem merjük bevallani?"
Köszi, lehet akkor nálam is befér majd egy revaccs belőle, meglátjuk. Viszont szerintem alapból is jó lenne a kihíváshoz egy minden hónap 20. vagy 25. körüli dátum a vélemények beérkezéséig, hogy kb. maradjon egy hét reagálni, így a következő kiválasztása sem csúszna át már a kövi hónapra (mondjuk, ha lesznek szorgalmasabb, határidő előtt kényelmesen kommentelők, akkor mindegy, mert még hó vége előtt lehet választaniXD).
Azt hiszem ez kijár nekem, mint az eleddig egyetlenek és elsőnek aki teljesítette a kihívást.
A fim nekem tetszett. A grafikája végre nem olyan tipikus animés volt mint amilyet manapság látni, hanem sokkal rusztikusabb és néha még vadabbra merték engedni a ceruzákat, ha a Hime lelkivilágát akarták bemutatni vele. A szín világ is teljesen rendben volt számomra. Zenéje kellemes volt, bár nem volt benne egy olyan szám sem ami a későbbiekben bekerülne valamilyen YouTube-os lejátszási listámba. A karakterek közül egyértelműen Me no Warawa vitte el a pálmát számomra.
Vidéki ember idillje
Ilyen nem létezik. A vidéki/rurális életforma maximum pár urbánus ember fejében létezik. Nagyon szép az a kép, hogy az ember reggel kakas szóra ébred és madarak csicsergését hallja. Reggelizés közben a frissen fejt tejet issza és a cipót maga sütötte a búbos kemencébe és azt a vajat keni rá amit maga köpült, Dezsőből készült sonkát teszi rá és hozzá a paradicsomot falatozik hozzá ami a konyhakertben termet.
De ez így csak mese. A vidéki ember nem mehet el szabadsága vagy betegállományba, mert mindig minden nap van munka. Megkel etetni az állatokat, megkel fejni a tehenet, a tűzifát felkel hasogatni stb.stb. Nincs szabadnap. Nincsen szabadideje. Természetesen vannak írok akik szépen írják le a vidéki élet örömeit mint ahogyan teszi azt Lagerlöf is. Bár úgy könnyű a vidéki lét felé nosztalgikusan gondolni, hogy az ember közben bejárja a félvilágot és egy egyetemi városban él.
Most így egyelőre ennyit.
"A barát olyan ellenség, aki még nem támadott meg." /Madagaszkár pingvinjei - Kapitány/
"Semmit sem tenni könnyű - megbocsátani viszont nehéz." /Avatar az utolsó léghajlító - Aang/
iskariotes írta: Azt hiszem ez kijár nekem, mint az eleddig egyetlenek és elsőnek aki teljesítette a kihívást.
Bizony, "A hónap animése" gyanús achievement! És még tetszett is, úgyhogy királyság van!
iskariotes írta:Ilyen nem létezik. A vidéki/rurális életforma maximum pár urbánus ember fejében létezik. Nagyon szép az a kép, hogy az ember reggel kakas szóra ébred és madarak csicsergését hallja...
A kép nagyon is él a modern emberben, mármint az elvágyódás a természetbe/természet közeli életbe. De amit írsz az valóban egy naiv elképzelése a vidéki életnek.
Kaguya-hime viszont egy aktív életet akart élni, miközben a származása miatt egy teljesen passzív "karaktert" vártak tőle, éppen ezért számára a vidéki munka ideális és felszabadító lett volna.
"Mi az, amit megismerhetünk? Avagy miről tudhatjuk biztosan, hogy ismerjük, vagy miről tudhatjuk bizonyosan, hogy tudjuk, hogy ismerjük, ha ugyan egyáltalán megismerhető. Vagy lehetséges, hogy egyszerűen elfelejtettük és nem merjük bevallani?"
^^ Most így ezt olvasva azon kezdtem el gondolkodni, hogy Kaguya sorsa eleve el volt rendelve vagy a véletlenre volt bízva. Tehát szándékosan az a bambuszvágó találta meg aki végül is az apa lett vagy csak a véletlen? Az arany és a sok drága kelme Kaguya hozománya volt erre az életre vagy esetleg a Holdbéli férje küldte utána, hogy így befolyásolja a sorsának az alakulását? Kaguya szándékosan maga akaratából került vidékre mert így elakarta kerülni a hercegnői léttel járó fáradalmakat? Vagy determinálva volt arra, hogy mind itt lent és mint ott fönt ugyanúgy a nemesség része legyen?
Gondolom jobban kellene ismernem a japán népmesék világát, hogy tudjam ők azért találták ki ezt a történetet, hogy megnyugtassák magukat arról, hogy tehet bárki bármit a sorsát nem kerülheti el (paraszt vagy hát éld az életed parasztként. Vagy a japán népmesék általában arról szólnak, hogy a szegényből gazdag lesz, ha leleményesen megragadja a sors által felkínált lehetőségeket és csupán ez a mese a kakukktojás? Végül pedig az ugrott be, hogy a történet az eleve elrendeltetésről szól, leginkább a nők felé, mondván tök mindegy mit csinálsz így is úgyis egy feleség leszel egy számodra tök ismeretlen fazon mellett.
Btw, pasik. Csak nekem tűnik úgy, hogy a történetben nem volt egy jó pasi sem és most nem kinézetre értem eme megállapításomat. A Hold Király egy tök fagyos tag aki még egy mosolyt sem eresztett el, a császár egy erőszakos nőfaló. Az öt kérője pedig, hol hazug, hol egyszerű nőcsábász, hol csak szimplán szerencsétlen. Kaguya apja bár mindent megtesz a lányáért gyakorlatilag a szabadságból a rabszolgaságba vitte. Sutamaru pedig a "kedvencem" bár érzéseit nem vonom kétségbe az azért sokat elárul a jelleméről, hogy csak úgy otthagyta volna a feleségét és a gyerekét egy másik nőért. Kérdem én hol lett volna a biztosíték arra, hogy nem tette volna-e ugyan ezt a hercegnővel is?
A hozzászólást 1 alkalommal szerkesztették, utoljára iskariotes 2019.12.04. 21:04-kor.
"A barát olyan ellenség, aki még nem támadott meg." /Madagaszkár pingvinjei - Kapitány/
"Semmit sem tenni könnyű - megbocsátani viszont nehéz." /Avatar az utolsó léghajlító - Aang/
Isk első kommentje után gyorsan benyomtam ezt a mozit a playerbe, nehogy nagyon lemaradjak és milyen jól tettem.
A grafikai megvalósítás szvsz nagyon jól hozza át a népmesei hangulatot, olyan mintha egy illusztrált mesekönyvet lapozgatna az ember, ehhez igazodik a színvilág is + a zenei anyag kellemes. Ill. az animációról annyit, hogy ahhoz képest milyen egyszerűnek tűnik, olyan bravúrokat tudtak levágni vele egyes jelenetekben. Azaz a technikai része hozza a szokásos magas Ghibli-színvonalat, és kissé idítő is volt, hogy kivételesen nem a nagyonrészletesen mindenmillimétert szétanimált-stílusukat vetették be.
A rendezés: őszintén szólva tartottam Takahata általam nem igazán kedvelt szájbarágós stílusától, de szerencsére semmi ilyesmi nem került elő, némi rurális idillt leszámítva nyoma nincs erőltetett bele a képedbe-mondanivalónak, ami viszont van, azt profin sikerült átadni, és egyes jeleneteknél az államat keresgettem: Kaguya nagy futása az erdőben AWWWW *___* na annál az egy percnél ugrott két pontot felfelé a mozi, pedig még a felénél se jártam. Kaguya és a kérők minden interakciója zseniális, a végén pedig a nagy repülés szintén emlékezetes maradt. Én nem tudom mi történt az öreggel, de ez összes eddigi mozijából szvsz toronymagasan ez a legprofibban összerakott munka (sőt asszem még a forgatókönyvet is ő jegyzi/írta át).
Látom tartalmilag felvetettetek már itt ezt-azt, különösen a nők korabeli társadalomban betöltött helyzetét. Bár a filmben ez is elég hangsúlyos, részemről összességében inkább Kaguya coming-of-age sztorijának fogtam ezt fel, de mindaddig nem is tudatosult, míg a Hold-flashback be nem jött a képbe. Olyasmi a dolog kerete, hogy Kaguya, aki következő Holdherczegnőként (királynőként?) nevelkedik fenn a palotában, eleve ebbe a környezetbe születve nem érti, miért sírhat valaki (szerintem az a nő az édesanyja, de nincs direktbe kimondva), amikor mindene megvan, és azon kívánsága miatt születik a földi "utazására", hogy ezt az érzést felfoghassa. Földi tartózkodása alatt szerzett tapasztalatai után már képes lesz az elvárt nemesi szerep és a szabad akaratból vállalt döntések közötti különbségtételre + arra hogy nem minden a társadalmi rang és státusz, ha közben az ember keze meg van kötve, de ilyen tapasztalatot csak más élethelyzetek megismerése után szerezhetett. A végén viszont
SPOILER
majdnem mérges lettem, szvsz sokkal jobban vette volna ki magát ha nem engedi hogy ráterítsék a Feledés Köpenyét, hanem maga vállalta volna hogy mindenre emlékezve visszatér hazájába. De szerencsére az utolsó jelenet (könnyes szemmel néz vissza a Földre) helyretette a dolgot, mert azt úgy értelmezem, hogy mindenre emlékszik, hisz mi másért sírna?
Úgyhogy a karaktervonal hangsúlyosabb volt nálam mint a társadalmi háttér.
iskariotes írta:Most így ezt olvasva azon kezdtem el gondolkodni, hogy Kaguya sorsa eleve el volt rendelve vagy a véletlenre volt bízva. Tehát szándékosan az a bambuszvágó találta meg aki végül is az apa lett vagy csak a véletlen? Az arany és a sok drága kelme Kaguya hozománya volt erre az életre vagy esetleg a Holdbéli férje küldte utána, hogy így befolyásolja a sorsának az alakulását?
Szerintem direkt a bambuszvágóra lett bízva, a pénzt és a hozományt pedig azért kapta később, hogy a két életformát össze tudja hasonlítani. Az a fazon pedig nem hiszem hogy a férje, ha jól emlékszem nem említették így. Talán főpap, talán a mostani király...?
iskariotes írta:Vagy determinálva volt arra, hogy mind itt lent és mint ott fönt ugyanúgy a nemesség része legyen?
Az igazi kérdés szerintem az, hogy az utazás tapasztalatainak tükrében mennyire lesz a jövőben önálló személyiség. Több lett tőle? Minden bizonnyal. Boldogabb is? Hát... fene tudja, a tudatlanság áldásos, így hogy már van összehasonlítási alapja, nehéz megmondani, mert nem tudom hogy a Holdon milyen pozíciót tölt be (ha királynő mondjuk, azért úgy más a helyzet, az döntésképes pozíció, és nem csak egy dísz a férje kalapján). Ezek persze csak a saját benyomásaim + utángondolásaim a moziról.
iskariotes írta:Vidéki ember idillje: Ilyen nem létezik. A vidéki/rurális életforma maximum pár urbánus ember fejében létezik.
Bezony, ezt dettóznám, Takahata életrajza szerint tipikus urbánus értelmiségi.
iskariotes írta:Sutemaru pedig a "kedvencem" bár érzéseit nem vonom kétségbe az azért sokat elárul a jelleméről, hogy csak úgy otthagyta volna a feleségét és a gyerekét egy másik nőért.
+1, azért nem gyengén néztem amikor a végén ez kiderült... -_-
iskariotes írta:A karakterek közül egyértelműen Me no Warawa vitte el a pálmát számomra.
Szintén dettóznám, zseniális karakter
Mindent összevetve: 9/10. Bejglikóma mellé javaslom megtekintésre az ünnepek alatt.
今度こそ... 決着をつけてやる! - This time... I'll end it all!
----------------------------------------------------------------- MAL
Na, mivel már nyakunkon a hónap vége, felkérném iskariotest, hogy közben találja ki, melyik anime legyen a következő hónap kihívása!
"Mi az, amit megismerhetünk? Avagy miről tudhatjuk biztosan, hogy ismerjük, vagy miről tudhatjuk bizonyosan, hogy tudjuk, hogy ismerjük, ha ugyan egyáltalán megismerhető. Vagy lehetséges, hogy egyszerűen elfelejtettük és nem merjük bevallani?"
Eredetileg az Anohana-t akartam feladni kihívásnak, de ahogyan láttam a többségnek ez nem lenne kihívás lévén már látta, egyedüli játékosként részt venni pedig uncsi lett volna. Ezért inkább most is egy film lesz a kihívás méghozzá a Tokyo Godfathers, tudom ezt is többen látták már, de hát olyan alkotást találni amit senki nem látott és még érdemes is rá időt áldozni az nagyon kevés. Persze, ha társaság inkább punnyadni szeretne akkor még mindig lehet az Anohana.
"A barát olyan ellenség, aki még nem támadott meg." /Madagaszkár pingvinjei - Kapitány/
"Semmit sem tenni könnyű - megbocsátani viszont nehéz." /Avatar az utolsó léghajlító - Aang/
Yess!! A saját magamnak és a fórumközösségének állított kihívást sikeresen teljesítettem
Ezzel gyakorlatilag az összes önálló Satoshi Kon mozifilmet láttam, ebből kettőt moziban és hármat szinkronosan is. Hmm ha lenne valakinek egy kis esze akkor kidobna egy DVD díszdobozt a négy filmmel elvileg csak a Sennen Joyuu kellene szinkronizálni. No de lássuk a filmet.
A film maga természetesen tetszett. Kon műveitől eltérően nem azt feszegette, hogy hol kezdődik a realitás és hol ér véget hanem ennél egy sokkalta valósabb történetet mesélt el, ami nagyon is jól működött. Bár néha az volt érzésem, hogy nem tudta eldönteni milyen irányba vigye a történetet. Egyrészt hol hobó romantikával mutatta be a főhősök világát. Oké persze az utcán élnek, de ilyen-olyan módon megtudják tömni a pocijukat. Oké nincs pénzük, de Tintás így is össze tudott kapirgálni 30 ezer jent. Oké nincs tisztes lakásuk, de kis gáz sparheltjük van, sőt szélforgókat is kitehetnek, de még könyveket is tudnak szerezni. De ha ezt a feelinget akarja bemutatni akkor nem teszi mellé a másik végletet. Akkor nem kell látnunk, hogy huligánok poénból hajléktalanokat lincselnek meg. Akkor nem látjuk, hogy emberek kartondoboz tákolmányban hal meg idegenek közt. Akkor nem lájuk, hogy az éhségtől macskát akarnak enni.OFF
SPOILER
Ami még durvább, hogy tavalyelőtt egy hajléktalan pont ezt mesélte el nekem, hogy egy fagyot macskát találtak és azt miképpen is kell felszelni, hogy finom legyen.
ON Persze lehet azt mondani, hogy mind kettő az élet része, de számomra ez így ez a megközelítés nem teszik. Vagy inkább pontosítok. Kevés rendező tudná ezt a kettősségét jól vissza adni, szerencse, hogy Kon a kevesek egyike.
Apropó cselekmény. Szinte végig azt hitem, hogy
SPOILER
Tintás az unokáját találta meg.
De hát nem. A karakterek is rendben voltak, egyedül azt sajnáltam, hogy Hanna múltját nem mutatták be jobban. Szóval oks volt egy pártfogója, de csak ennyi? Szóval nem volt sem saját lakása, sem biztos állása? No mindegy.
Amit még megakartam jegyezni, hogy bár volt jó zene a moziban (igen reggies Örömódára gondolok), de azért csodálkoztam, hogy nem voltak benne olyan erős számok mint a többi Kon filmben.
Mivel többen írtátok, hogy egy kicsit erős ez a hónap, így felmerült benne, hogy a kihívást eltoljam egy hónappal vagy minden maradjon így aztán a februárt majd meglátjuk. Szóval vélemények?
"A barát olyan ellenség, aki még nem támadott meg." /Madagaszkár pingvinjei - Kapitány/
"Semmit sem tenni könnyű - megbocsátani viszont nehéz." /Avatar az utolsó léghajlító - Aang/
Na azért csak teljesítettem a havi kihívást, még ha az utolsó pillanatban is. Sajnos nem tudom Kon többi művével összevetni a rendezést, csak a látványvilágot, már amennyire emléxem a Millenium Actress 10 percéból, 1 AMV-jéből és a Perfect Blue pár screenshotjából, és ezzel hű maradt önmagához. Egyébként is bejönnek ezek a ma már kissé "retro" látványvilágúnak számító filmek, és az animáció mindenhol hibátlan, Madhouse-mozi minőség.
Ez egy karácsonyi mese. Kissé kesernyés, de kellően emberi. A csövesromantika is ennek a tartozéka, de többségben vannak azok az elemek, amik a sötétebb vonalat erősítik, úgy mint Gin nulla önbecsülése és alkoholizmusa, az utcai erőszak, Hana betegsége (szerintem TBC) vagy Miyuki tinikallódása. Hogy utóbbi mennyire reális így, abba nem mennék bele (elvileg rendezett háttérrel rendelkezik, onnan nemigazán szoktak csak úgy megszökni), de a homeless SOL-részek elég életszerűek. Viszont humorban üt: a semmiből becsapódó kocsikon szétnevettem magam, Hana karaktere pedig zseniális, a hangjától kezdve a járásán át a művészallűrökig. De az egészet áthatja az a fajta fekete humor, amivel a nehéz élethelyzetben lévő emberek képesek átvészelni mindennapjaikat, és amit én mindig nagyra értékelek.
A sztori maga kellően fordulatos, és a végén nagyon tetszett, amikor kiderül, hogy
SPOILER
a gyerek anyja nem az igazi
. Szerencsére sehol nincs túldrámázva, még a hangsúlyosabb jelenetek se mennek át giccsbe, és ezt mindig értékelem, mert a japánok szeretik túljátszani az ilyeneket. A véletlenek és csodák pedig teljesen rendben vannak ebben a sztoriban, mert ez nem dokumentumfilm vagy dráma. A karakterinterakciók közül (a Hana összesen túl) Gin és a lánya jelenete a legjobb + amikor leteremti a tróger fazont, hogy miért teszi tönkre magát feleslegesen piával és játékkal, amikor van felesége és lehetne normális élete, ne akarja úgy végezni mint ő. Ja és még egy, amikor Miyuki és a spanyol bevándorló anyuka nulla közös nyelvi nevezővel teljesen érthetően kommunikálnak LOL és a végén
SPOILER
kihúzták a lottót
Úgyhogy jogos az a 7/10 amit régi emlékeim alapján adtam rá: egy fordulatos, kicsit keserédes, de aranyos és szívmelengető történet.
Sajnálom hogy csak ketten teljesítettük, így viszont elvileg rám szállt a staféta. Úgyhogy kijelölném az irányt februárra, ez pedig a Redline movie lenne. Gondolkodtam másik Kon filmen is, de MAL-listák alapján úgy látom csak én vagyok így lemaradva belőle, és rövidebb sorozaton is, de azt majd esetleg később.
今度こそ... 決着をつけてやる! - This time... I'll end it all!
----------------------------------------------------------------- MAL
Surci írta: ↑2017.01.31. 19:58
Sajnálom hogy csak ketten teljesítettük, így viszont elvileg rám szállt a staféta. Úgyhogy kijelölném az irányt februárra, ez pedig a Redline movie lenne.
Nem tudom, ez mennyire számít "csalásnak", vagy ilyesmi, de tekintve, hogy az elmúlt években kétszer is megnéztem ezt a filmet, ezúttal becsatlakoznék. Mondjuk újat/többet nem igazán tudnék róla írni, mint amit itt már megtettem, csak gondoltam ha már pont olyan film lett választva, amit nem kell határidősen néznem, mert már láttam, akkor ebben a hónapban én is csatlakoznék a játékhoz. (Ha a hónap végén engem választanátok, hogy jelöljem ki, mit nézzünk márciusban, arra is van már ötletem... XDDD)
Másik fórumról előkapartam a Redline-ról írt szösszenetemet.
Szóval látványfilm, ja, de az egészet annyira nem bírtam komolyan venni, hogy Dandy űrversenyes epizódjában is több értelmet láttam. Igazából, ha jobban belegondolunk itt arany nitro és valami kristályba zárt kék cucc adta a kakaót, szóval tényleg, maximálisan komolyan vehető. Talán még a Nichijou-ban sem találtam annyira fájdalmasnak a térelhajlást, meg a fizika törvényeinek áthágását, tehát hiába volt okés a látvány (mondjuk attól sem estem hasra), de kevesebb mellédumálás kellett volna a Galaktikus Birodalommal,
SPOILER
meg azzal az izével, ja várjunk, két izével, ami valami titkos katonai fegyver lett volna, vagy mi.
A végén pedig az epicre szánt győzelmen inkább fogtam a fejem,
SPOILER
mert mindent elhagytak és konkrétan a két ember repült be a célba.
Just... WTF?
Akkor a látványról egy kicsit. Amúgy nincs bajom a MadHouse látványvilágával, bár az tény, hogy néha ők is el tudják szúrni (pl. Wolverine anime), viszont a fanjuk se vagyok. Az rendben van, hogy egy másodperc állóképet nem láttunk, csakhogy több évük volt összehozni a cuccot, nem pedig 1 hetük, ahogy az a sorozatok esetén van, vagyis ilyen szempontból annyira nem tud meghatni a dolog. Ennél pedig találok nekem sokkal jobban bejövős grafikát is (P.A.Works, Sunrise, csak hogy írjak is valamit).
A szereplők egész végig teljesen érdektelenek voltak és nem az idő rövidsége miatt (azért közel 2 órás cuccról van szó), hiszen fele ennyi játékidővel operáló animében szereplő karaktereket is jobban megkedveltem már.
Végeredmény: 6(nagyon-nagyon alá)/10, a fenéket jó lesz az 5 pontnak, mert látványnak egyszer elment, de semmi egyéb!
Utolsó pillanatra hagytam ezt is, pedig már lassan 2 hete megvaccsoltam. Btw jól beleválasztottam a Redline-al, mert ez a cucc olyannyira látványmozi, hogy írni tulajdonképpen nem is igazán lehet róla mit. Egyértelműen a feelingre utazik, és bár meglehetősen kaotikus és WTF, szerencsére abból a fajtából amit én is szeretek (lásd Dead Leaves). Pluszpont, hogy egy másodpercig nem veszi magát komolyan, szal ilyen hülyeségek minthogy az ellenséges bolygó főkormányzóságának épületére felfestett célvonal vagy a vízen keresztül kétéltű autóval célbajutás is teljesen rendben vannak, ahogy az is, hogy konkrét katonai hadműveletet indítanak a versenyzők ellen Bár néha visszafoghatták volna magukat, mert a végső verseny ritmusát rohadtul megtörte az az űrből érkező szuperlézer-csapás. Látom Ruinak ez a része nem igazán jött be, de én marha jól elvigyorogtam a halálkomolyan előadott vaskalapos monológokon, hogy hát "kéremszépen itt rend van és fegyelem és nem tűrjük hogy holmi huligánok itt ilyen versenyekkel felborítsák a békét, ezért a hadsereget is riadókészültségbe helyezzük 10 autóversenyző ellen".
Azt viszont nem lehet eltagadni, hogy a készítők ne használták volna ki az animáció nyújtotta lehetőségeket. Az első 10 perc a legjobb, abban szerintem minden benne van. A karadizájnok is tetszettek, mint mindig amikor sikerül elszakadni a szokott sablonanimés látványvilágtól.
Öszességében bejött ez a mozi, függetlenül attól hogy tartalmilag és kari-szempontból nem nyújt túl sokat (finoman fogalmaztam), és a vége is olyan, mintha ollóval vágták volna el, de egy 7(alá)/10-et megér nekem most.
Ps.: azt a borzasztó erőltetett szerelmi vonalat hagyhatták volna a francba, vagy legalábbis nem ilyen nyálas-beleapofádba-módon kellett volna nyomni. Simán elég lett volna
SPOILER
ha az MC-páros közösen nyer, és pont emiatt kezd el kialakulni közöttük valami.
Titkos írta: ↑2017.02.01. 09:21
Ha a hónap végén engem választanátok, hogy jelöljem ki, mit nézzünk márciusban, arra is van már ötletem...
Oké, akkor te vagy a következő, de csak abban az esetben, ha a kiválasztott cuccot te is frissen nézed meg.
今度こそ... 決着をつけてやる! - This time... I'll end it all!
----------------------------------------------------------------- MAL
Jó pár éve egyszer láttam belőle egy AMV-t talán egy Holdfényconon, akivel voltam összenéztünk és kábé egyszerre mondtuk, hogy ez kur nagyon jó, ezt látni kell!!! Mivel nem volt az AMV végén feltüntetve, hogy miből készült így körbe kérdeztem az embereket, de ők sem tudták. Minden esetre keresgéltem a cuccot és megtaláltam Meg is néztem és istenkerályos volt. Ténylegesen lehet érezni, hogy a filmet 7 évig készítették közzel 100.000 kézi rajzot használtak fel és mindezt 30 millió dollárból hozták össze. Csak hogy érzékeltessem a Kenshin live action nem került ennyibe.
A grafikája - ami elsőre megfogott - az egyik legjobbnak tartom, nem csak anime berkekben, de úgy cuzammen az egész animáció területen. Nagyon jó, hogy nem a szokásos plasztik anime színvilágot és megoldásokat használja, hanem annál egy sokkal mocskosabb, drasztikusabb mondhatni erőszakosabb vizualitást használ. Az egészen érződik, hogy belengi benzingőz, a rajzok olyanok mintha dzsuvás olajos papírra készültek volna. A film végig olyan tempóban pörög mint egy autóverseny. A lassabb részek pedig úgy telnek el mint a boxutcás kiállások. Tempó -tempó- tempó.
A moviehez James Shimoji pedig olyan zenét komponált amin érződik, hogy képben van milyen is egy autóverseny. A zenéje végig megállíthatatlanul tör előre nagyjából semmilyen pihenést nem adva az OST hallgatójának.
A karakterek pont kivannak találva ehhez az alkotáshoz. JP pontosan azt hozza amit kell neki. A srác aki mélyről jött, nem ért semmi máshoz és nem is akar máshoz érteni mint az autóversenyzés. Lehet túltolt pózőrködésnek felfogni amit tesz, de ő nem hiszem, hogy ő tudna más milyen lenni. Egy dolog számít számára, hogy a kocsijából mindent ki tudjon hozni. El akar menni ameddig csak tudd és azon is túl, hogy megtudja mi van ott. Az meg egy plusz dolog, hogy hangja Takuya Kimura volt aki ezen az animén kívül csak a Vándorló palotában volt halható mint Howl.
Ami miatt még sem lehet ez az alkotás 10 pont az leginkább maga a történet üressége, vagy inkább annak nem jó kibontása. De gyakorlatilag mindegy is egy rajongónak nem kell feltétlenül tudnia mi a különbség a "soros rendszerű, állandó löketű adagoló szivattyú" és a "soros rendszerű, lökettolókás adagoló szivattyú" közt a lényeg, hogy élvezzük a versenyt.
"A barát olyan ellenség, aki még nem támadott meg." /Madagaszkár pingvinjei - Kapitány/
"Semmit sem tenni könnyű - megbocsátani viszont nehéz." /Avatar az utolsó léghajlító - Aang/
Titkos írta: ↑2017.02.01. 09:21
Ha a hónap végén engem választanátok, hogy jelöljem ki, mit nézzünk márciusban, arra is van már ötletem...
Oké, akkor te vagy a következő, de csak abban az esetben, ha a kiválasztott cuccot te is frissen nézed meg.
Á, így már nem... XD Amúgy az UY movie 2 lett volna, gondoltam egyrészt promózom tovább (XD), másrészt felbátorított, hogy még Junchi is oda, meg vissza volt tőle, akinek amúgy a sorozat finoman szólva sem jött be (meg az is, hogy te is írtad már, hogy felkeltette az érdeklődésedet), harmadrészt meg ez jó ürügy lett volna, hogy esetleg én is újranézzem, mert biztos írtam már róla itt valahol, de ha reagálni szeretnék a többiek postjaira, ahhoz azért mégis csak újra elő kellett volna vegyem. De akkor így már passzolnám a dolgot, bocs. XD
Sejtettem én, gyanús volt hogy ennyire ajánlkozol határidős kihívásra Mondjuk nem biztos hogy jó választás lett volna, mert az oké, hogy pl. én valamennyire vágom, ki kicsoda az UY-ból, de akinek fogalma nincs az egészről, és rögtön a 2. mozival kellene kezdenie... Mindenesetre ha van más, akkor jöhet (de a fenti feltételekkel - mondjuk 1 db mozi vagy egy pár részes OVA 1 hónap alatt azé annyira sztem nem vállalhatatlan). Ha nincs, akkor Rui-nak passzolnám a labdát, remélem olvassa. Ha 3 napon belül nincs reakció, akkor Isk-re száll vissza a dolog.
今度こそ... 決着をつけてやる! - This time... I'll end it all!
----------------------------------------------------------------- MAL
Nyugodtan mehet akkor Ruinak. De amúgy akartam is kérdezni, hogy ha ebben a topicban olyan filmeket/egyéb rövid cuccokat ajánlgattok egymásnak, amit még a "feladó" sem látott előtte, akkor az is benne van a pakliban, hogy kifogtok valami borzalmat, aztán jól megszívatjátok vele magatokat és a többieket is?
Surci írta: ↑2017.03.01. 07:54Ha nincs, akkor Rui-nak passzolnám a labdát, remélem olvassa.
Bár mostanában kissé elmaradoztam a fórumról, azért rá szoktam pillantani, ha látok új hozzászólást a topicoknál.
Ezzel a kihívással kicsit magamat is szeretném ostorozni, hogy végre megnézzem a filmet. Már akkor letöltöttem, amikor először felrakták nyaa-ra, de azóta sem vettem rá magam. Mondjuk ehhez hozzátartozik, hogy olvastam az alap regényt és ilyenkor mindig félve állok neki az adaptációnak. Akkor a március havi kihívás általam választott anime filmje, a Harmony. Az alap nekem tetszett, remélem az anime is hozni fogja a színvonalat.
Még a szabim alatt néztem meg, de most jutottam odáig hogy írjak is róla. Hát... Ez egy jó film... is lehetett volna, ha pszeudo-filós hatásvadászat meg fanszervíz helyett mondjuk koherens sztori összepakolására és world-buildingre fordították volna a műsoridőt.
A vizualitásról annyit, hogy bár sok a CG, mégsem zavaró, sőt szvsz jól is vette ki magát abban a steril világban - kivéve 1-2 helyen, pl. a szőnyeges jelenetnél, na ott eléggé elütött. Mondjuk a színkezelés (túl sok rózsaszín és bordó) néha elég WTF volt, de belefér. A WatchMe beépített kontaktlencsék viszont nagyon tetszettek, ahogy mindenről és mindenkiről azonnal dobta az összes információt, ami a látókörbe belekerült.
Az alapkoncepcióban nincs túl sok olyasmi, amit eddig ne láttunk volna már itt-ott, de mivel a jelen világunkból kiinduló technológiai fejlődés van a jövőbe extrapolálva, így az ilyesmit mindig szeretni szoktam. Jelen esetben a nanotechnológia a kulcsszó, és az alkalmazásából következő mindenféle etikai-morális kérdések kerül(né)nek a középpontba. Főszereplő lánykánk (naná hogy fullos csaj, elvégre seinen aminében vagyunk) is ezeken kattog, amit még valahol értenék is, de ahhoz hogy ennek súlya legyen, úgy kellett volna összerakni ezt a világot, hogy érezzük is, miért fontosak ezek a kérdések, és ne csak lógjanak bele a vakvilágba az EDGE-faktort erősítve. Mert ezek nélkül sajna többnyire egy angsty yurifanszervíz-sztori az egész... Kicsit belemászok, mert ha KOMOLY animut csinálunk, akkor az ne legyen már tele illogikus húzásokkal, és ne a kráter-méretű plothole-okat kelljen átugrálni-kerülgetni a teljes játékidő alatt, miközben a fentiekről a szokott szentimentális hatásvadászattal próbálják elterelni a néző figyelmét.
A legnagyobb probémának azt tartom, hogy nincsenek kellő mértékben lefektetve a világ működésének alappillérei. Mert a z egyik fő konfliktus abból fakad, ahogy az emberek reagálnak (vagy nem reagálnak) egy kritikus sziruációra. DE kérdés: Mitől lett ilyen szélsőségesen konformista ez a társadalom, amikor elvileg nincs presszionálva? Azaz itt nem látom hogy bármi módon büntetnék az eltérő viselkedést, ellenben mondjuk a Psycho-Pass világával... A film igyekszik azt sugallni, hogy a társadalom a kiváltója az egyén konformizmusának, míg ha valaki ezen kívül marad, akkor nem lesz rá hatással - de ha benne él, akkor miért kellene hogy ILYEN MÉRTÉKBEN hatással legyen? Szal Tuan viselkedését értem is, a többiekét nem igazán. Beszélnek olyasmiről, hogy a "test köztulajdon" ami akár lehet ennek a kulcsa, de jobban kifejtésre ez sem nem kerül.
Aztán a genezis és maga a világ jelenlegi rendje is elég ködös... Elvileg teljes fejlett világ rá van kötve a rendszerre, míg a harmadik világ szutykabb részei, nyilván az infrastruktura és a pénz hiánya miatt kimaradtak a jóságból. Na oké, de ezt az egészet ilyen formában hogyan tudták bevezetni? Persze az örök élet és egészség elég vonzó ajánlat, de pl. nem értem, hogy miért kell minden élvezeti cikket és minimális szórakozást tiltani (amik a társadalom rendjét nem veszélyeztetik), amikor a nanogépek az ezek okozta károsodásokat úgyis javítják? Vagy másik: miért 15 éves kor után kapcsol be a WatchMe? Eleve illogikus, ráadásul a problémának tartott fiatalkori öngyilkosságokat is ki lehetne küszöbölni, ha születéskor, vagy legalábbis 5-6 évesen installálnák. Semmiféle magyarázat nincs erre azon túl, hogy gimiskorú angsty csajszikat lehessen szerepeltetni. Miach azon problémáját sem értem, ami arról szól, hogy csak addig vagyunk urai a testünknek és tetteinknek, míg a WatchMe be nem kapcsol (ergo öngyit is csak addig tudnának elkövetni saját akaratukból) - miért, utána mi akadályozza benne őket? Valami erre utaló ingerületátvitel okán bekapcsol egy riasztómechanizmus és az blokkolja az agyat vagy az ingerületátvitelt, és így a test nem tudja végrehajtani szándékát? Lenne még itt kisezer kérdőjel, nemtom a könyvben mennyire van ez összerakva, de itt számomra hiányzik a világosan definiált keret, amin belül mozogni kellene, és ez nagy hibának gondolom egy olyan animénél, aminek épp a határok betartása vagy áthág(ható)sága lenne az egyik fő mozgatórugója.
Aztán a fő konfliktus, hát... Inkább éreztem légbőlkapottnak és súlytalannak, mint egy világot veszélyeztető krízisnek.
SPOILER
Eleve a számok (valami párezer halott és még egyszer ennyi öngyilkosság) nem igazán adnak okot arra hogy milliárdok tudatát vegyék el. És itt jön az egyik legnagyobb nonszensz (lesz még egy, annál szó szerint az agyam eldobtam...): Elküldik Tuan-t hogy valami módon iktassa ki Miach-t (jaigen, egymagában... odaküldenek 1 darab csajt egyedül a világ végére... és ha lett volna 20 őr Miach körül?) - de akármit tenne, a Harmony-program indítására nincs hatással. Hát LOL. Mert mi is következne ebből? Ha Miach kikerül a képből, akkor nincs, aki meghekkelje a WatchMe-t, és nem irtja ki a felhasználókat, ergo semmi mást nem kell tenni, mint meggyőzni hogy hagyja abba/megölni. Erre sor is kerül, de ettől függetlenül is begyújtják a Harmony-t. Miért? Semmi mást nem kellett volna tenni, mint kijárási tilalmat elrendelni, aztán amint likvidálták Miach-t kiadni egy közleményt, hogy mindenki nyugizzon, a veszély elhárult. De az egész eleve hülyeség, maguknak az irányító eliteknek mi hasznik az egészből, ha ők is egyek lesznek a masszával, ráadásul úgy, hogy nincs is szándékukban elindítani? Ráadásul (elvileg) le is kapcsolható - de ezt ki teszi meg? És ha van is, aki megtenné, akkor mi értelme volt az egész OMFG nagy drámának az eNberi akarat végéről?
És yah, a másik Miach eredettörténete:
SPOILER
valami senki által nem ismert hegyi törzsből származik, akiknek nem volt "tudatuk" WATTHEFÁKK? o__O'''''' MIVAN? Mi az hogy nem volt öntudatuk? Hát akkor hogy a francba éltek idáig? Elkezdtem volna agyalni ezen, de annyira nonszensz plot device hogy inkább hagytam a francba. Úristen ezt a baromságot. Persze kötelező loli RAEP meg a többi mint DEEP SEINEN eszköz, de efelett még el is néznék (pláne hogy a valóságban sem ismeretlen az ilyesmi annak a területnek az általános kultúrnívóján háborús körülmények között), csak fő indítéknak ez akkora idétlenség volt, hogy rendesen kiégette az agyamat. Lehetett volna ezt sokkal logikusabban is kezelni, akkor talán nem a fejem fogom. -__-"" Ó és még egy: kicsit se vágta haza az utolsó, közös jelenet komolyanvehetőségét, amikor az isten háta mögötti katonai bázison megjelenik a csaj EGY FEHÉR FODROS RUHÁCSKÁBAN *facepalm* -___-"""" Ilyen gagyi fanszervízzel operálni... Meh.
Viszont Tuan Miach felé irányuló ragaszkodását-akogare-jét tiniként meg tudom érteni, meg az is tetszett amikor leesik neki hogy a nagy példaképe (szerelme?) nem valami rendszert átlátó zseniális lázadó, hanem
SPOILER
egy komplett elmebeteg, aki teljesen önös érdekből akarja hazavágni a világot
Viszont kevesebb diáklány-yurifanszervíznak jobban örültem volna, szal kissü és simisimi nélkül is elég egyértelmű volt. Meh, jobb lett volna ha max a végén van bármi direktebb dolog, Tuan-ban úgyis a következő 13 év alatt realizálódik, hogy mit is jelent(ett) neki Miach.
Ya másik kedvencem: a semmiből előkavarodó, rég eltűnt rokonok -_-.
Hát nemtom. Tetszetős expozíció keret nélkül, DEEPNESS-t túlzottan erőltető elemek, túl sok fanszervíz, érdekesnek induló de ementáliszerű sztori, infódömping a semmiből előkavarodó karakterek szájából... Wasted potential ez így.
5 (alá)/10, de csak mert tetszik ahogy az egyik szingularitás-témához (nanotech-örök élet) nyúl. Bár pozitívum hogy 2 órán keresztül hallgathattam Sawashiro Miyukit.
Uh most látom milyen inkoherens izé lett ez az írás... Kritikának se nevezném, csak ahogy elkezdtem írni, egyre többször jöttek a gondolatok, hogy "Ez miért így? Az miért úgy? Ez így értelmetlen, pedig még értelme is lehetne ha amúgy csinálták volna stb..." Rui várom a beszámolódat mert te olvastad a regényt: ahhoz képest milyen, mennyire maradtak ki belőle lényegi részek? Ha az teljesebb képet ad, akkor elolvasnám.
Ps. le kéne szoknom arról hogy mindig uccsó pillanatban írok ebbe a topicba. :P
Titkos írta: ↑2017.03.01. 15:16
De amúgy akartam is kérdezni, hogy ha ebben a topicban olyan filmeket/egyéb rövid cuccokat ajánlgattok egymásnak, amit még a "feladó" sem látott előtte, akkor az is benne van a pakliban, hogy kifogtok valami borzalmat, aztán jól megszívatjátok vele magatokat és a többieket is?
Akkor így jártunk :P Kőkemény másfél-két óra az életünkből, amit úgyis gépbaszással akartunk eltölteni, szal valahogy túléljük. Legalább lesznek wytzes beszámolók a topicban. De ugyanilyen esély van arra is, hogy jó lesz, szal fifty-fifty. Kísérletezni kell.
今度こそ... 決着をつけてやる! - This time... I'll end it all!
----------------------------------------------------------------- MAL
Surci írta:Viszont kevesebb diáklány-yurifanszervíznak jobban örültem volna, szal kissü és simisimi nélkül is elég egyértelmű volt.
Nah ez az, ami a regényben nincs! Ott is csodálja, nagyon durván függ a múlttól,de semmilyen szexuális utalás nincs közöttük, a végén sem (a ráébredés persze dettó, csak az sem ilyen szerelmesen).
Amúgy más különbség igazán nincs. A könyv is tolja a hatásvadász dumát, ráadásul ugyanazt ismételgetve és szánkba rágva. Valamivel a watch me és a rendszer picit gazdagabb, de nem emlékszem lényegesen többre (hátha Ruinak frissebbek az élményei). Ott is ugyanúgy logikátlanságok és kérdések ülnek a fejünkbe (törzs sztori, RAPE is dettó), de én jobban élveztem a regényt. Egynek nyáron elment, olvastatta magát. Az anime teljesen jól adaptálja, szó szerint minden jelenetet és szinte minden mondatot vissza ad, de ettől még maradnak a gyengeségei.
A rózsaszín és bordó színek is a könyvből vannak, bár ott több halvány (pl. babakék) színt is emleget, a lényeg, hogy ezt a túltolt nyugtató, békés szeretetteljes légkört sugározza (az animében szerintem túlhasználták).
Annyiból érdekes még nézni a sztorit, hogy Ito ezt a világot rákos betegként írta. A halála emlékére adaptálják most a regényeit.
Jelentem végül a hónap utolsó napján eljutottam oda, hogy megnézzem. XD Majdnem kicsúsztam a saját kihívásomból, elég ciki.
Írni most nem nagyon tudok róla, egyrészt mert ki vagyok agyilag (a héten szinte minden nap 10-11 órákat melóztam), másrészt még ülepednie kell az élménynek. A könyvet kb. 2 éve olvastam, pont kifogtam egy akciót a kiadónál és mivel japán eredetű, gondoltam bevállalom. Catrin jól mondta, egészen pontos adaptálást kaptunk, amit nyakon öntöttek teljesen felesleges yuri fanservice-el. A könyvben is vannak rá utalások, hogy Tuan mennyire felnéz Miach-ra, ám a mellfogdosást, simizést, csókot kihagyták. Enélkül is teljesen jól ábrázolhatták volna a kapcsolatukat.
A látványvilág teljesen bejött, ilyen rózsaszín vattacukor hányásnak képzeltem el az egész utópiát. Egyébként nincs bajom a békével, de az tényleg sok, amit itt műveltek. Azért a túlságosan pozitív világnak is megvannak a hátrányai, lásd itt, sokan kerestek menekülési útvonalat, akár a halált is. Ha már látvány, a szereplőket a könyv alapján totál másmilyennek gondoltam, szóval amikor kijöttek az első karakter képek, kicsit pislogtam. Cian amúgy túlságosan is moe K-ON! kinézetet kapott, annyira kilógott a többiek közül. A vért túlzásnak éreztem, rámentek a hatásvadászatra ezzel kapcsolatban.
Surci: Szerintem olvasd el a könyvet, többet kapunk Tuan lelki világából, abból a részéből sokkal jobban tetszett.
Majd még reagálok, ha jön újabb komment, vagy kiegészítem ezt.
Surci írta: ↑2017.03.29. 15:23
DE kérdés: Mitől lett ilyen szélsőségesen konformista ez a társadalom, amikor elvileg nincs presszionálva? Azaz itt nem látom hogy bármi módon büntetnék az eltérő viselkedést, ellenben mondjuk a Psycho-Pass világával... A film igyekszik azt sugallni, hogy a társadalom a kiváltója az egyén konformizmusának, míg ha valaki ezen kívül marad, akkor nem lesz rá hatással - de ha benne él, akkor miért kellene hogy ILYEN MÉRTÉKBEN hatással legyen? Szal Tuan viselkedését értem is, a többiekét nem igazán. Beszélnek olyasmiről, hogy a "test köztulajdon" ami akár lehet ennek a kulcsa, de jobban kifejtésre ez sem nem kerül.
A könyvben leírják, hogy az USA-ban 2019-ben egy vírus jelent meg ami olyan komoly válságot idézet elő a világban melynek következtében lázadások, puccsok és állam összeomlások voltak. Az erőszak minden napos volt, az élelem hiánnyal küzdött minden ország. A WHO és az aránylag még talpon lévő országok létrehozták a WatchMe rendszert. A logikája kábé annyi, hogy a világon úgy lehet rendet tartani, ha az emberek oda figyelnek maguk és a környezetük egészségére. A kiterjesztet valóság is inkább az egészségügyi adatokat vetíti ki a másik félről semmint azt, hogy hány kis cicája van.
A társadalmak elfogadták, hogy mindenki felelős saját magára, tehát az egyéni jó egészség a társadalom érdeke is, hiszen ki tudja egy betegség is okozhat nagy bajokat.
Ami pedig a káoszt illeti: A világon egyszerre 6582-en lettek öngyik, ez azért eléggé feltűnő szám adat. Ha jól emlékszem Kira nem ölt meg ennyi embert és már felfigyeltek rá az Interpolnál és azért az átlag emberek is hamar felfigyeltek rá. Szóval részemről érthető a hisztéria. Btw ha már volt ilyen DN-es kikacsintásuk a tévében élőben elkövetett gyilkosságban, akkor a csaj apjáról csak nekem ugrott be Jack Black?
Pro:
- Nekem tetszett a grafika, a Sudio4-től ezt a színvonalat várom el.
- A színek kicsit élénkek, de legalább nem a szokásos pasztell/acél/metál ezüst mindenhol vagy csak szimplán fehér.
- Sok olyan helyen "jártunk" ahol anime ritkán teszi be a lábát.
Kontra:
- Teljesen indokolatlan yuriság.
- A világ inkoherens felépítése.
Szóval akkor a világ egyik része "boldog lesz" míg a másik fele nem?
A világ összeomlás szélén tántorog, de csupán egy csaj harcol érte. A világ többi része mit csinál?
- A világ telis tele van meg nem magyarázott dolgokkal.
"A barát olyan ellenség, aki még nem támadott meg." /Madagaszkár pingvinjei - Kapitány/
"Semmit sem tenni könnyű - megbocsátani viszont nehéz." /Avatar az utolsó léghajlító - Aang/