Japán írók magyarul megjelent könyvei
Mi nem tetszett benne? ![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
Konoha Forum Team: Ahol zajlik az élet. Jó társaság, jó bulik. Csatlakozz te is!
http://forum.konoha.hu/
http://forum.konoha.hu/
- IloveRenji
- Fórummániás
- Hozzászólások: 1575
- Csatlakozott: 2005.10.24. 21:06
- Nem: Nő
- Tartózkodási hely: Pt.Pleasant Beach Arcade (lélekben ottmaradtam)
- Kapcsolat:
- Sephiroth
- Profi
- Hozzászólások: 324
- Csatlakozott: 2006.09.26. 09:30
- Tartózkodási hely: In the Lifestream
hosszú kihagyás után most 2 Murakami Haruki könyvet is sikerült abszolválnom.
Murakami Haruki: Határtól Délre, Naptól Nyugatra
Yeeees! Hihetetlen hangulat, ez egyszer a borítószöveg tényleg nem téved a casablanca-hasonlattal, ami nálam sokezer pluszpont így élből. A mester mindig erős volt az emberi kapcsolatok ábrázolásában, itt most gyakorlatilag csak ezt kapjuk. Van olyan jó mint a Kafka, de nem 600 oldal. A már jól ismert zenés témák itt is visszaköszönnek, valamint a kedvenc "komformitás vs. önmegvalósítás" gondolatát sem hanyagolja az író. A vége kicsit nehezen értelmezhető (már ha egyáltalán akarjuk értelmezni a konkrét történetet).
Az én teóriám az, hogy a főszereplő valójában sosem találkozott újra Sumirével, nem kapott titkos borítékot, nem ment vele hegyi házba, etc. Valójában azzal a nővel volt kalandja, akivel az ovoda elött találkozgatott néha. Az egész egyszerűen egy menekülés volt számára a férecsúszott élete elől egy képzeletbeli álomvilágba, ahol a régi nő a több ezer bár közül tényleg pont az övébe sétál be. Aztán amikor újra találkozott a gimis szerelmével, és látta hogy mi lett vele, rájött hogy felelősséggel tartozik a körülötte élőkért és visszatér a feleségéhez, és a régi életéhez.
Murakami Haruki: Birkakergető Nagy Kaland
Hááááát..... oké, korai könyv, de ha ez alapján figyelt fel a világ a mesterre, akkor oltári nagy szerencsénk volt. Igéretes felvezetés, parttalan (roppant élvezetes) monológok fülekről és kombinékról, meg arról, miért adunk nevet az állatoknak. Ezen kívül viszont az aktuális "történet" olyan brutálisan semmitmondóra sikeredett, hogy nem tudok vele mit kezdeni. Látszik hogy itt próbálkozik sok olyan motívummal, amit a kafká-ban sokkal jobban ki fog majd tudni bontani (pl a birka, mint "fenyegetés"), és vannak jó ötletek a könyvben, de az egész nem áll össze szervesen.
Esetleg nekünk, akiket japán amúgy is érdekel, még érdekes az a rész ahol leírja, hogyan is nézett ki egy kis hokkaidói falu száz-százötven éve. Meg tényleg, kevés könyv játszódik arra fent. De ennél sokkal többet nem tudtam belelátni, pedig próbálkoztam....
Murakami Haruki: Határtól Délre, Naptól Nyugatra
Yeeees! Hihetetlen hangulat, ez egyszer a borítószöveg tényleg nem téved a casablanca-hasonlattal, ami nálam sokezer pluszpont így élből. A mester mindig erős volt az emberi kapcsolatok ábrázolásában, itt most gyakorlatilag csak ezt kapjuk. Van olyan jó mint a Kafka, de nem 600 oldal. A már jól ismert zenés témák itt is visszaköszönnek, valamint a kedvenc "komformitás vs. önmegvalósítás" gondolatát sem hanyagolja az író. A vége kicsit nehezen értelmezhető (már ha egyáltalán akarjuk értelmezni a konkrét történetet).
Az én teóriám az, hogy a főszereplő valójában sosem találkozott újra Sumirével, nem kapott titkos borítékot, nem ment vele hegyi házba, etc. Valójában azzal a nővel volt kalandja, akivel az ovoda elött találkozgatott néha. Az egész egyszerűen egy menekülés volt számára a férecsúszott élete elől egy képzeletbeli álomvilágba, ahol a régi nő a több ezer bár közül tényleg pont az övébe sétál be. Aztán amikor újra találkozott a gimis szerelmével, és látta hogy mi lett vele, rájött hogy felelősséggel tartozik a körülötte élőkért és visszatér a feleségéhez, és a régi életéhez.
Murakami Haruki: Birkakergető Nagy Kaland
Hááááát..... oké, korai könyv, de ha ez alapján figyelt fel a világ a mesterre, akkor oltári nagy szerencsénk volt. Igéretes felvezetés, parttalan (roppant élvezetes) monológok fülekről és kombinékról, meg arról, miért adunk nevet az állatoknak. Ezen kívül viszont az aktuális "történet" olyan brutálisan semmitmondóra sikeredett, hogy nem tudok vele mit kezdeni. Látszik hogy itt próbálkozik sok olyan motívummal, amit a kafká-ban sokkal jobban ki fog majd tudni bontani (pl a birka, mint "fenyegetés"), és vannak jó ötletek a könyvben, de az egész nem áll össze szervesen.
Esetleg nekünk, akiket japán amúgy is érdekel, még érdekes az a rész ahol leírja, hogyan is nézett ki egy kis hokkaidói falu száz-százötven éve. Meg tényleg, kevés könyv játszódik arra fent. De ennél sokkal többet nem tudtam belelátni, pedig próbálkoztam....
A hozzászólást 1 alkalommal szerkesztették, utoljára Sephiroth 2008.07.10. 09:28-kor.
God's in his heaven, All's right with the world
- marci_attila
- Törzskommentelő
- Hozzászólások: 379
- Csatlakozott: 2007.06.20. 23:30
- Nem: Férfi
- Tartózkodási hely: itt
- Kapcsolat:
Bár már elég régen olvastam, és sokmindenre nem emlékszem
, de én nagyon nagyon szerettem a birkásat. Persze én sosem jutok el odáig, hogy próbáljak belelátni dolgokat a könyvekbe (ezt még az iskolában kiölte belőlem a magyartanár
), egyszerűen eldöntöm, hogy tetszett vagy sem, és ez alapján nekem az a könyv nagyon tetszett ![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
![nevet :D](./images/smilies/a01.gif)
![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
- Sephiroth
- Profi
- Hozzászólások: 324
- Csatlakozott: 2006.09.26. 09:30
- Tartózkodási hely: In the Lifestream
Mishima Yukio: Véres Naplemente
A könyv elég nagy hátránnyal indult a kommersz (a könyvhöz semmiben nem kapcsolódó) borítóval, és azzal hogy angolból fordították. Mindezt tovább rontotta, hogy a magyar címnek sem a japánhoz, sem az angolhoz semmi köze. Az angolnak sincs sok a japánhoz, de legalább a hangulatot jobban megfogja. Maga a könyv végül is nem volt rossz, de azért nem olvasnám újra. Az első 60 oldal után majdnem leraktam, egyszerűen túl sok, hogy minden harmadik bekezdésben a előkerül a "halál" szó, és hogy a 3 főszereplőből kettő agya máson sem jár, csak a halálon. Oké, az író öngyilkos lett késöbb, ez azért megmagyaráz pár dolgot...
Kb. 100 oldal után már azért élvezhetőbb volt, a végére pedig még érdekelni is kezdett a szereplők sorsa, bár elég kiszámítható a vége. Épphogy közepes alkotás, egy-két jó ötlettel.
A könyv elég nagy hátránnyal indult a kommersz (a könyvhöz semmiben nem kapcsolódó) borítóval, és azzal hogy angolból fordították. Mindezt tovább rontotta, hogy a magyar címnek sem a japánhoz, sem az angolhoz semmi köze. Az angolnak sincs sok a japánhoz, de legalább a hangulatot jobban megfogja. Maga a könyv végül is nem volt rossz, de azért nem olvasnám újra. Az első 60 oldal után majdnem leraktam, egyszerűen túl sok, hogy minden harmadik bekezdésben a előkerül a "halál" szó, és hogy a 3 főszereplőből kettő agya máson sem jár, csak a halálon. Oké, az író öngyilkos lett késöbb, ez azért megmagyaráz pár dolgot...
Kb. 100 oldal után már azért élvezhetőbb volt, a végére pedig még érdekelni is kezdett a szereplők sorsa, bár elég kiszámítható a vége. Épphogy közepes alkotás, egy-két jó ötlettel.
God's in his heaven, All's right with the world
- Sephiroth
- Profi
- Hozzászólások: 324
- Csatlakozott: 2006.09.26. 09:30
- Tartózkodási hely: In the Lifestream
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Akutagawa Ryuunosuke: A Vihar Kapujában (novelláskötet)
Mindig öröm ismeretlen szerzőtől olvasni, mert az emberben így nincsenek prekoncepciók, sokkal nyitottabban áll hozzá az újdonsághoz. A fülszöveg tanulsága szerint a modern japán irodalom egyik nagy alakja az író, persze az ember nem is számít rá, hogy másod-harmadvonalbeli írók (hacsak nincsenek agyonhypeolva) eljutnak ide.
A kötet kb. egy tucat rövid novellából áll, sokféleségükben mégis vannak közös vonások: vonzódás a történelmi témákhoz, a lelki folyamatok plasztikus, elemző bemutatása, és a korszakra jellemző "ember az embertelenségben" gondolatkör. Modern olvasónak talán kicsit fura lehet a sok helyen direktben az arcunkba tólt tanúlság, de ez nem von le a művek értékéből.
késöbb szerkesztem a postot, és írok egyes művekről is, csak nincs elöttem a könyv, és nem akarom a címeket pontatlanul idézni.
Murakami Haruki: Világvége és a Keményre Főtt Csodaország
A Bírkás kötet legangoló középszerűsége után ismét egy kiváló Murakami könyv akadt a kezembe. A Kafkához hasonlóan két szálon fut a cselekmény, az egyik egy modern film noir, ami nálam önnmagában csillagos ötös (vannak benne vicces Casablanca áthallások, és stílusparódiai elemek is), a másik pedig egy elbűvölő, varázslatos világ leírása, aki szereti a Haibane Renmei-t, ezt a részt imádni fogja (van egy sanda gyanúm hogy a Haibane-hez inspiráció is lehetett ez a könyv). A két történet ötvözése rendkívül szokatlan, de egyedi, és frissnek ható megoldásokkal operál még így 20 év távlatából is. Merem állítani, hogy van olyan jó, mint a Kafka (a Kafka egy része tulajdonképpen a Világvége-szál át/újraértelmezése). Negatívumot nem is nagyon tudok mondani, talán egyeseknek lehet, hogy nem fog tetszeni, hogy a könyv szinte egyáltalán nem "japános" (a szó popkultúrális értelmében), és hogy még Murakamihoz képest is nagyon elrugaszkodott a valóságtól. Mindenkinek ajánlom, akinek tetszett a Kafka.
Mindig öröm ismeretlen szerzőtől olvasni, mert az emberben így nincsenek prekoncepciók, sokkal nyitottabban áll hozzá az újdonsághoz. A fülszöveg tanulsága szerint a modern japán irodalom egyik nagy alakja az író, persze az ember nem is számít rá, hogy másod-harmadvonalbeli írók (hacsak nincsenek agyonhypeolva) eljutnak ide.
A kötet kb. egy tucat rövid novellából áll, sokféleségükben mégis vannak közös vonások: vonzódás a történelmi témákhoz, a lelki folyamatok plasztikus, elemző bemutatása, és a korszakra jellemző "ember az embertelenségben" gondolatkör. Modern olvasónak talán kicsit fura lehet a sok helyen direktben az arcunkba tólt tanúlság, de ez nem von le a művek értékéből.
késöbb szerkesztem a postot, és írok egyes művekről is, csak nincs elöttem a könyv, és nem akarom a címeket pontatlanul idézni.
Murakami Haruki: Világvége és a Keményre Főtt Csodaország
A Bírkás kötet legangoló középszerűsége után ismét egy kiváló Murakami könyv akadt a kezembe. A Kafkához hasonlóan két szálon fut a cselekmény, az egyik egy modern film noir, ami nálam önnmagában csillagos ötös (vannak benne vicces Casablanca áthallások, és stílusparódiai elemek is), a másik pedig egy elbűvölő, varázslatos világ leírása, aki szereti a Haibane Renmei-t, ezt a részt imádni fogja (van egy sanda gyanúm hogy a Haibane-hez inspiráció is lehetett ez a könyv). A két történet ötvözése rendkívül szokatlan, de egyedi, és frissnek ható megoldásokkal operál még így 20 év távlatából is. Merem állítani, hogy van olyan jó, mint a Kafka (a Kafka egy része tulajdonképpen a Világvége-szál át/újraértelmezése). Negatívumot nem is nagyon tudok mondani, talán egyeseknek lehet, hogy nem fog tetszeni, hogy a könyv szinte egyáltalán nem "japános" (a szó popkultúrális értelmében), és hogy még Murakamihoz képest is nagyon elrugaszkodott a valóságtól. Mindenkinek ajánlom, akinek tetszett a Kafka.
God's in his heaven, All's right with the world
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Hmm ez érdekes, nekem pont a Birkakergető nagy kaland tetszett jobban, és a Határtól délre..... volt semmitmondóbb. Egyáltalán, a romantikus vonulatú könyveit kevésbé értékelem (a Szputnyik is eddig a tetszési index végén kullog, pedig amúgy nem volt rossz könyv az se).
A Birkakergető szerintem sokkal elvontabb és szürreálisabb, amit meg én értékelek jobban (igaz, nem láttam a Casablancát). Viszont a Világvégében egyetértünk, új kedvencem a Kafka mellett. <3 És igen, nekem is egyből beugrott a Haibane Renmei. XD Amúgy.... Olvastad az utószót is? Furcsa, ott azt írja a fordító, hogy a két történet nem kapcsolódik össze, de nekem úgy jött le a végén, hogy a két főszereplő ugyanaz. Volt néhány erős áthallás, pl. amikor harmonikán pont azt a számot szólaltatja meg a Világvégében, amiről a numerátor mesél, hogy mennyire szereti, és kiskorában díjat kapott érte. Te mit gondoltál?
Akutagawát már én is tervezem egy ideje, anno A vihar kapujábant elolvastam a film után, és meglepve tapasztaltam, hogy olyan sok közös nincs bennük.![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
A Birkakergető szerintem sokkal elvontabb és szürreálisabb, amit meg én értékelek jobban (igaz, nem láttam a Casablancát). Viszont a Világvégében egyetértünk, új kedvencem a Kafka mellett. <3 És igen, nekem is egyből beugrott a Haibane Renmei. XD Amúgy.... Olvastad az utószót is? Furcsa, ott azt írja a fordító, hogy a két történet nem kapcsolódik össze, de nekem úgy jött le a végén, hogy a két főszereplő ugyanaz. Volt néhány erős áthallás, pl. amikor harmonikán pont azt a számot szólaltatja meg a Világvégében, amiről a numerátor mesél, hogy mennyire szereti, és kiskorában díjat kapott érte. Te mit gondoltál?
Akutagawát már én is tervezem egy ideje, anno A vihar kapujábant elolvastam a film után, és meglepve tapasztaltam, hogy olyan sok közös nincs bennük.
![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
"Nem a dolgok lépnek be a tudatba, hanem az a mód, ahogyan hozzájuk viszonyulunk..."
Nietzsche
Nietzsche
- marci_attila
- Törzskommentelő
- Hozzászólások: 379
- Csatlakozott: 2007.06.20. 23:30
- Nem: Férfi
- Tartózkodási hely: itt
- Kapcsolat:
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Én még angolul olvastam a Világvégét, ahol nem volt ilyen utószó, és fel sem merült bennem, hogy ne ugyanazok lennének. Nekem elég egyértelműnek tűnt.
Am I a wanna-be transexual just because play a female character? ;)
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Na, akkor jó. ![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
"Nem a dolgok lépnek be a tudatba, hanem az a mód, ahogyan hozzájuk viszonyulunk..."
Nietzsche
Nietzsche
- Rossi
- Profi
- Hozzászólások: 301
- Csatlakozott: 2006.05.15. 10:35
- Tartózkodási hely: Na'conxy... izé, Nagoya
- Kapcsolat:
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Most lehet hogy hülyeséget mondok, de mintha azt hallottam volna, hogy A vihar kapujában film "A bozótmélyen" c. novellából készült, és nem a hasonló című írásból, úgyhogy ezért is lehet más a kettő... de persze lehet, hogy rosszul tudom. ^^""Kaen írta:Akutagawát már én is tervezem egy ideje, anno A vihar kapujábant elolvastam a film után, és meglepve tapasztaltam, hogy olyan sok közös nincs bennük.
Amúgy személy szerint nagyon szeretem Akutagawát, a kedvenc novellám tőle a Borféreg.
![dirr :dirr:](./images/smilies/d12.gif)
"Történetem teljes egészében igaz, mivel az elejétől a végéig én magam találtam ki." XD
http://thebiggestdreamer09.blogspot.com/
http://thebiggestdreamer09.blogspot.com/
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Hmm lehetséges, köszi a tippet! Amint végre visszakapom a novelláskötetem, lecsekkolom (amióta megvettem, még alig láttam XD).
"Nem a dolgok lépnek be a tudatba, hanem az a mód, ahogyan hozzájuk viszonyulunk..."
Nietzsche
Nietzsche
- HellRaiseR
- Törzskommentelő
- Hozzászólások: 366
- Csatlakozott: 2006.01.20. 20:05
- Nem: Férfi
- Tartózkodási hely: főváros
- Kapcsolat:
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Talán ismeri valaki(Én a Rákosfalva park-i könyvtárából szereztem):
Inoue Yashusi: Szamuráj Csatazászló - Furin Kazan
Valós eseményeket feldolgozó könyv, a szekigaharai csata előtti időkből. Cselszövések, birodalmak születése és hanyatlása, sok-sok bölcsesség és véres(remélem) küzdelem
. Ajánlott ![thumb :thumb:](./images/smilies/b05.gif)
A csatazászlón szereplő szöveg jelentése(kínai kalligráfia):
Fu - Légy olyan sebes, mint a szél!
Rin - Légy olyan csöndes, mint a fa!
Ka - Támadj olyan ádázul, mint a tűz!
Zan - Légy olyan nyugodt, mint a hegy!
Inoue Yashusi: Szamuráj Csatazászló - Furin Kazan
Valós eseményeket feldolgozó könyv, a szekigaharai csata előtti időkből. Cselszövések, birodalmak születése és hanyatlása, sok-sok bölcsesség és véres(remélem) küzdelem
![vogyor :vigyor:](./images/smilies/b02.gif)
![thumb :thumb:](./images/smilies/b05.gif)
A csatazászlón szereplő szöveg jelentése(kínai kalligráfia):
Fu - Légy olyan sebes, mint a szél!
Rin - Légy olyan csöndes, mint a fa!
Ka - Támadj olyan ádázul, mint a tűz!
Zan - Légy olyan nyugodt, mint a hegy!
![Kép](http://img53.imageshack.us/img53/7525/zdzislawbeksinski9signvw9.png)
Az Ördög a részletekben rejlik...
,,We're trapped in the belly of this horrible machine...and the machine is bleeding to death."
- Sephiroth
- Profi
- Hozzászólások: 324
- Csatlakozott: 2006.09.26. 09:30
- Tartózkodási hely: In the Lifestream
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Megint befejeztem pár könyvet, úgyhogy írok személyes benyomásként róluk.
Elsőként jöjjön egy kissé érzésem szerint grálosított könyv(sorozat):
Yoshikawa Eiji: Musashi
Most érzem hogy sokak lelkébe lépek bele, de nem tehetek róla: ez a mű legjobb esetben is közepes, mint REGÉNY. Vontatott, helyenként iszonyú unalmas, tele van kétdimenziós karakterekkel, és a visszatérő szereplők nagy részének (akemi, matahachi, osugi) semmi de semmi köze nincs az aktuális történethez. A történet beleférne 3-400 oldalba, de az író annyira érdekesnek tartja, hogy egy 50 éves néni üldözi a főhőst 7 határon át, hogy ez, és az ilyen ehhez hasonló mellékszálak viszik el a könyv nagy részét. A főszereplő maga már érdekesebb, tetszik ahogy vademberből átvedlik a könyv végére igazi szamurájjá, de a jellemfejlődése olyan darabosra sikeredett, hogy teljességgel hiteltelen helyenként. Nekem sokkal hitelesebb volt Sasaki Kojirou figurája, de sajnos ő sem kap valami sok teret. Eléggé zavart az is, hogy ez a japán láthatólag egy kb 10km2 es terület, mással nem tudom magyarázni hogy az összes szereplő folyton összefut. Az utolsó 100 oldal viszont nagyon tetszett: a párbaj pillanatáig olyan módon fokozza a várakozást az író, ami jóval többet sejtet a képességeiről, mint amit korábban láttunk.
Ezzel szemben mint KORRAJZ a regény nagyon élvezetes és hasznos olvasmány: igazából a kialakuló sógunátus rendjét, és az akkori viszonyokat jól átérzi belőle az ember. Nem is azt hogy hogy éltek akkoriban az emberek (bár ez is benne van), hanem azt, hogy milyen lehetett akkor egy japán paraszt-kereskedő-harcos-nemes bőrében az élet. Érdekesek a megjelenő történelmi személyek (Sanada Yukimura kivételesen eltalált figura), és bizonyos helyszínek, kultúrák is nagyon jól le vannak festve. Egyszóval vegyes érzéseim vannak. Akit érdekel a középkori japán világa és a szamuráj-szellem kialakulása, az olvassa el, de aki "csak" egy jó regényt szeretne, az másfelé keressen.
Kanehara Hitomi: Pirszinget a kígyónak
A méretéhez képest pofátlanul drága. Megint egy írás a modern japán fiatalok értékvesztéséről és magányosságáról, az én izlésemnek egy kicsit sok (érzésem szerint) öncélú erőszakkal és profanitással. Nem rossz, de valahogy kicsit több eredetiséget vártam, amilyen merészen és formabontóan indul. Aki teheti, olvasson bele, mielőtt megveszi, mert abszolút nem tartogat meglepetéseket, tehát ha az első 5 oldal alapján tetszik, a többi is fog.
Elsőként jöjjön egy kissé érzésem szerint grálosított könyv(sorozat):
Yoshikawa Eiji: Musashi
Most érzem hogy sokak lelkébe lépek bele, de nem tehetek róla: ez a mű legjobb esetben is közepes, mint REGÉNY. Vontatott, helyenként iszonyú unalmas, tele van kétdimenziós karakterekkel, és a visszatérő szereplők nagy részének (akemi, matahachi, osugi) semmi de semmi köze nincs az aktuális történethez. A történet beleférne 3-400 oldalba, de az író annyira érdekesnek tartja, hogy egy 50 éves néni üldözi a főhőst 7 határon át, hogy ez, és az ilyen ehhez hasonló mellékszálak viszik el a könyv nagy részét. A főszereplő maga már érdekesebb, tetszik ahogy vademberből átvedlik a könyv végére igazi szamurájjá, de a jellemfejlődése olyan darabosra sikeredett, hogy teljességgel hiteltelen helyenként. Nekem sokkal hitelesebb volt Sasaki Kojirou figurája, de sajnos ő sem kap valami sok teret. Eléggé zavart az is, hogy ez a japán láthatólag egy kb 10km2 es terület, mással nem tudom magyarázni hogy az összes szereplő folyton összefut. Az utolsó 100 oldal viszont nagyon tetszett: a párbaj pillanatáig olyan módon fokozza a várakozást az író, ami jóval többet sejtet a képességeiről, mint amit korábban láttunk.
Ezzel szemben mint KORRAJZ a regény nagyon élvezetes és hasznos olvasmány: igazából a kialakuló sógunátus rendjét, és az akkori viszonyokat jól átérzi belőle az ember. Nem is azt hogy hogy éltek akkoriban az emberek (bár ez is benne van), hanem azt, hogy milyen lehetett akkor egy japán paraszt-kereskedő-harcos-nemes bőrében az élet. Érdekesek a megjelenő történelmi személyek (Sanada Yukimura kivételesen eltalált figura), és bizonyos helyszínek, kultúrák is nagyon jól le vannak festve. Egyszóval vegyes érzéseim vannak. Akit érdekel a középkori japán világa és a szamuráj-szellem kialakulása, az olvassa el, de aki "csak" egy jó regényt szeretne, az másfelé keressen.
Kanehara Hitomi: Pirszinget a kígyónak
A méretéhez képest pofátlanul drága. Megint egy írás a modern japán fiatalok értékvesztéséről és magányosságáról, az én izlésemnek egy kicsit sok (érzésem szerint) öncélú erőszakkal és profanitással. Nem rossz, de valahogy kicsit több eredetiséget vártam, amilyen merészen és formabontóan indul. Aki teheti, olvasson bele, mielőtt megveszi, mert abszolút nem tartogat meglepetéseket, tehát ha az első 5 oldal alapján tetszik, a többi is fog.
God's in his heaven, All's right with the world
- marci_attila
- Törzskommentelő
- Hozzászólások: 379
- Csatlakozott: 2007.06.20. 23:30
- Nem: Férfi
- Tartózkodási hely: itt
- Kapcsolat:
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Hát egészen egyetértek. És mivel a Muszasi előszava jól leszólja a Sógunt, attól féltem is, pedig az mint szórakoztató irodalom, messze sokkal jobb. Lehet, hogy az nem teljesen hiteles, na de nem is dokumentumsorozatnak íródott. A Muszasi kb a második kötet után elveszti az érdekességét, nagyon vontatott a történet.Sephiroth írta:Yoshikawa Eiji: Musashi
Most érzem hogy sokak lelkébe lépek bele, de nem tehetek róla: ez a mű legjobb esetben is közepes, mint REGÉNY.
Hát mi más miatt lenne, mint hogy összefonódik a karmájuk ^^Sephiroth írta:Eléggé zavart az is, hogy ez a japán láthatólag egy kb 10km2 es terület, mással nem tudom magyarázni hogy az összes szereplő folyton összefut.
Am I a wanna-be transexual just because play a female character? ;)
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Számomra ez a második kötet végén csúcsosodott ki, ahol gyakorlatilag az összes fontos szereplő látótávolságon belül van, és vagy nem veszik észre egymást, vagy mégsem mennek oda ahhoz, akit 2-3 éve kutatnak. Az tényleg kiborító volt. Most az ötödik kötet felénél járok, ha végeztem vele, majd részletesebben szólok hozzá...Sephiroth írta:Eléggé zavart az is, hogy ez a japán láthatólag egy kb 10km2 es terület, mással nem tudom magyarázni hogy az összes szereplő folyton összefut.
Jelenleg nézem: Rebuild of EVA movies, Hellsing Ultimate
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Én nemrég olvastam Shoko Tendo Jakuzák holdja című könyvét... Jó volt, ajánlom mindenkinek.
Voltak benne érdekes dolgok...
![szemek :roll:](./images/smilies/a13.gif)
"Everyone has changed. That's not it... the one who's changed most, is me."
- popovicsp07
- Haladó
- Hozzászólások: 35
- Csatlakozott: 2022.07.10. 22:25
- Nem: Férfi
- Tartózkodási hely: Maglód
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
Ajánlanám, amiket én olvastam:
Cucui Jaszutaka: Az idő felett járó lány
Igazából két művet tartalmaz. Egyik sem egy nagy durranás, de ifjúságinak jók és hátha kedvet kaptok az animéhez.
A címadó mű egy könnyed időutazós történet. A második, a Rémálmok fogságában a gyerekkori félelmekről és leküzdésükről szól.
Hiro Arikawa: Az utazó macska krónikája
Kicsit kiszámítható, és érezhetően próbál a lelkekre hatni. Ez egy road book, melyben egy férfi próbálja rásózni macskáját az ismerőseire. Menet közben megelevenedik a szereplők kapcsolata, és a macska is kommentálja az eseményeket. Igen "beszélő" macska.
Szunadomari Kansu: Aikido általi megvilágosodás
Ueshiba Morihei filozófiáját tolmácsolja felénk a tanítványa, aki egyben ennek a könyvnek a szerzője.
Aki nem zárkózik el a kissé filozófikus művektől, az feltétlenül olvassa el.
Cucui Jaszutaka: Az idő felett járó lány
Igazából két művet tartalmaz. Egyik sem egy nagy durranás, de ifjúságinak jók és hátha kedvet kaptok az animéhez.
A címadó mű egy könnyed időutazós történet. A második, a Rémálmok fogságában a gyerekkori félelmekről és leküzdésükről szól.
Hiro Arikawa: Az utazó macska krónikája
Kicsit kiszámítható, és érezhetően próbál a lelkekre hatni. Ez egy road book, melyben egy férfi próbálja rásózni macskáját az ismerőseire. Menet közben megelevenedik a szereplők kapcsolata, és a macska is kommentálja az eseményeket. Igen "beszélő" macska.
Szunadomari Kansu: Aikido általi megvilágosodás
Ueshiba Morihei filozófiáját tolmácsolja felénk a tanítványa, aki egyben ennek a könyvnek a szerzője.
Aki nem zárkózik el a kissé filozófikus művektől, az feltétlenül olvassa el.
- supermario4ever
- Szakértő
- Hozzászólások: 109
- Csatlakozott: 2007.05.28. 05:40
- Nem: Férfi
- Tartózkodási hely: Budapest
- Kapcsolat:
Re: Japán írók magyarul megjelent könyvei
És azóta ki is jött a Arikawa Hiro következő regénye a Búcsúzó macska, aminek egy kicsivel rosszabb átlagértékelése van a Molyon, mint az utazó macska krónikájának. Én most olvasom, és azt gondolom, hogy erre a regényre igaz az, hogy egyáltalán nem rossz, csak teljesen más. Több visszajelzést is olvastam, hogy sérelmezik, hogy csak egy novelláskötet, mely előzménytörténeteket tartalmaz. Úgy tűnik, ezt kommunikálni kellett volna... De szerintem rendben van, mert a főtörténet le lett zárva, úgyhogy a részemről nemhogy nem probléma, de kifejezetten nagy érdeklődéssel olvasom a könyvet.
A másik, ami miatt szerintem alacsonyabb átlagpontoszáma van, az, hogy mivel az előző könyvben erősen szerepet játszottak az érzelmek - amin mondjuk nincs mit csodálkozni - ahhoz képest a búcsúzó macskában olvasható történet banálisnak tűnik, hiszen azon túl, hogy olvashatjuk, hogy
Amivel nekem inkább problémám van, az a japán szavak hepburn és magyaros átírásának konszenzus nélküli használata. Hogy fér meg egy könyvben az "arikawa" a "kawa" és a "Szatoru" szavak? Meg mi az, hogy az utazó macska krónikájában Hachi volt Satoru gyerekkori macskájának a neve, a novelláskötetben meg "nyolc"? Hát ilyen az, amikor nem ugyanaz fordítja a két könyvet és a kiadó is megenged magának ilyen hibákat.
A másik, ami miatt szerintem alacsonyabb átlagpontoszáma van, az, hogy mivel az előző könyvben erősen szerepet játszottak az érzelmek - amin mondjuk nincs mit csodálkozni - ahhoz képest a búcsúzó macskában olvasható történet banálisnak tűnik, hiszen azon túl, hogy olvashatjuk, hogy
SPOILER
eddig komoly érzelmeket kiváltó történettel nem találkoztam. Úgyhogy én szeretem.Amivel nekem inkább problémám van, az a japán szavak hepburn és magyaros átírásának konszenzus nélküli használata. Hogy fér meg egy könyvben az "arikawa" a "kawa" és a "Szatoru" szavak? Meg mi az, hogy az utazó macska krónikájában Hachi volt Satoru gyerekkori macskájának a neve, a novelláskötetben meg "nyolc"? Hát ilyen az, amikor nem ugyanaz fordítja a két könyvet és a kiadó is megenged magának ilyen hibákat.